УЧИЛИЩЕ "КЛАНИЦА"
Добре дошли в "Кланица".
Изключителен стълб за високи постижения.
Няма друго училище в Англия или по света,
което да може да си съперничи с нашата обстановка.
Цивилизованият свят завижда на приетите в "Кланица".
"Кланица"? - От тези свещени поля...
Какво странно име.
Поколения младежи оставиха отпечатъка си...
Вчера се видях с директора.
Беше впечатляващ. - Защо ми го показваш?
Освободило се е място, Дон. Това никога не се случва.
Говорихме да сменим училището. Това е нашият шанс.
Да уча в "Кланица" ли? Това да не е шега?
Не. Вчера пътувах шест часа, за да се видя с директора.
Да ти прилича на шега? Работи сериозно като баща си.
Татко напусна училище на 16 г.
Баща ти се скъса от работа и нямаше подобни възможности.
А ти бездействаш цял ден, пиеш газирани напитки
и играеш компютърни игри с приятелите си.
Спиш до обяд. Депресиран си.
Млякото свърши, г-жо Уолъс.
Благодаря, Майки.
Това имам предвид. Трябват ти нови приятели.
Може да се докоснеш до утрешните лидери.
Бъдещи министри, актьори,
шпиони, поп звезди.
Трябва да се научиш да оцеляваш. Да видиш реалността.
Реалността? Това не е реално. А просто задръстеняци
с купища пари. Разбираш ли? Погледни.
Имат собствена армия. - Това са кадети.
Има всякакви забавления. Спорт, момичета.
Прилича на ексклузивен лагер за почивки.
...безценната кариера на детето ви.
Безкрайно те обичам... - Да!
Почакай. - Знаех си, че ще се съгласиш.
Слава богу, защото вече платих.
Не смей да размислиш! - Какво?
Купих ти вратовръзка.
Нека го обсъдим. - Да се снимаме.
Ще доведа баща ти. - Недей.
Остави го, мамо. Няма нужда.
Не се притеснявай.
Добри обноски, добър външен вид
и добро образование.
Майки!
Да, г-жо Уолъс? - Прегърни баща си.
Ще ни снимаш ли, скъпи?
В "Кланица" ще намерите... - Гордее с теб.
Семейство, което...
Усмихни се, богаташче. - Ще се бие до самия край.
Ще зове "Пер кедес ад астра".
Чрез клане до безсмъртието.
Не се тревожи, скъпи.
Лесно ще се впишеш.
Какво толкова, няма да те изядат.
Мамо! Татко!
Знам, че е трудно без баща ти.
Ударихме дъното.
Но най-лошото свърши.
Огледай се.
Ще ходиш на училище в дворец.
Ела тук.
Ще ми помогнеш ли да скриеш нещо? - Зависи.
Какво е?
Само това.
Патрони?
Остави ми я. - Благодаря.
Разкарайте се, глупаци! - Млъквай.
Майната ви.
УЧИЛИЩЕ ПО ОЦЕЛЯВАНЕ
Блейк, тук си. Браво на теб. - Г-н Хаусман.
Искам да те запозная с някого. Влизай, Дон.
Това е новият ти съквартирант, Уилоби.
Това е Дан Уолъс, новият ни спартанец.
Добре дошъл в ада.
Емфие?
Уил е легенда в Спарта. Познаваме се помежду си.
Спартанците като Уил оставиха своя отпечатък.
Това е бюрото ти, където ще прекарваш дълги часове,
учейки с радост.
Или гледайки през прозореца като мен.
Взе ли си учебника? Всичко е вътре.
Карти, история на училището, тайни тунели и други.
По дяволите, пише виконт.
Виконт Сиймор.
Ти ли си това, скъпи, виконт ли си? - Не. Не, това момче
за съжаление вече не е с нас.
Мисля, че ти казах да разчистиш след Сиймор.
Нещата му още ли са тук?
Така, извинете ме, моля,
трябва... Да поговоря с Домакинката.
Познаваше ли виконта?
Беше ми съквартирант.
Защо си тръгна? - Нямам право да кажа.
Но скоро ще разбереш.
Е, настанявай се. Беше ми приятно да се запознаем.
Имам чувството, че ще се разбирате страхотно.
Помни какво ти казах, Дон.
И така.
Ето те и теб, затворен за две години.
С мен.
Спартански кучета, съберете се.
Хайде. За бога, Уутън.
Мърдайте. Главите долу, не говорете с никого.
Влез с високо вдигната глава
и просто бъди себе си.
Мястото ти е тук.
Не позволявай на никого да ти каже друго.
Извинявай.
Изпусна го.
Благодаря.
Това селфита ли са?
Май мястото ти не е тук, а?
Какво? - Това е женският дом.
АНДРОМЕДА
А, да.
Не видях. - Всички си стоят в домовете.
Това е най-новият дом, Андромеда, само за момичета.
Това е Ксенофант. Домът на умниците.
Ужасно са умни, но не могат да бият приятелката ми Кей на шах.
Олимп е за здравеняците.
Училищните супер звезди.
И остава Спарта.
ПРЪДНЯ
Които са... Ами...
Мисля, че си за там.
Да, благодаря.
Какво правиш, по дяволите?
Просто... - Говориш с Горните шест?
Кои са Горните шест? - Аз.
Матю Клег, както и тя.
Тя е Матю Клег?
Не, не.
Не поглеждаш Горните шест, не говориш с тях.
Аз просто... - Говориш.
И гледаш.
Добре.
А сега гледай пода и застани при дома си.
Мирно.
Благодаря.
О, боже.
Ядоса Клеги.
Това не е добро начало.
Идва от стар род на военнопрестъпници.
...няма да останат извън игрите. - Кръшкачи.
Слушайте сега.
Каспар де Брунос. - Идва от ръководството.
До второ нареждане се забранява къпането в езерата,
както и разходките в гората,
освен ако не търсите бавна и мъчителна смърт.
Нямате нови съобщения.
Повтарям запазеното съобщение.
Здравей, Одри е. В Африка съм.
Познай какво намерих в куфара си? Старият ти пуловер за крикет.
Скъпи, дори мирише като теб.
Горе главата. Бъди силен. Чака те страхотна година.
Страхотна година. - Тишина!
За директора.
Какво става?
Това е Прилепът.
Момчета,
добре дошли.
Добре дошли отново.
И момичета, разбира се. Разбира се.
Всички са добре дошли
отново в "Кланица".
Нашето училище е дом далеч от дома.
Когато дойдох миналата година,
обещах да променя нещата.
Да направя така, че "Кланица" пак да е велико училище.
ОБЛИЖИ МЕ
Семейство от горди ученици.
Не забравяйте, че съм бил там, където сте вие сега.
Преди много време.
В една далечна галактика.
Има хора, които искат да видят как се проваляме.
О, да. Знаем за тях.
Знаем за лъжите, сплетните
и завистта им.
Но им казвам -
хайде, давайте!
Ще им покажем какви сме. Ще видят вътрешността ни.
Ще зове "Пер кедес ад астра".
Чрез клане
до безсмъртието!
Три пъти ура за директора.
Скъпи, дори мирише като теб.
Горе главата. Бъди силен. Чака те страхотна година.
Какво по дяволите?
Фракинг! Опасност, отровен газ! Разкарайте се!
Усетете газа, мирише на глупости!
Какво става в гората?
Защо се изхождаш пред дома си?
Еко катастрофа. Вземете си листовка. - Махай се. Ти.
...замърсяват целия район.
Пусни го. - Гениално.
СПРЕЙ ЗА ПРЪДНИ
Уди ли беше? - Аз съм вестител.
Събудете се! Домът ви гори!
Кой разреши фракинга в училището? Той! И знаем защо.
Върви си. - Махай се. Не съм като вас.
Няма да търпя училищните ви глупости.
Смееш да нападнеш префект!
Еко катастрофа
Сами се убедихте.
Враговете са пред портите ни.
Боже мой. - Изгубихте ли се, г-не?
Училището е натам.
Да, знам отлично... За бога.
Ужасно сте близо, нали?
Буквално на игрището за крикет. - Обличай си екипа.
Гората е забранена от началото на срока.
Кулата за фракинг вече работи на пълни обороти.
Да. Знаех за фракинга. Не очаквах да е толкова голяма.
Всички момичета казват така, нали?
Да, точно така. - Продължавайте.
Почивката свърши, момчета. - Да изкараме малко пари.
Производството на енергия винаги ще е спорно.
Но фракингът
е бъдещето и...
Благодарение на чудесата на шистовия газ,
който се среща в огромно количество под училището ни,
най-накрая ще можем да построим ски пистата
и така дългоочакваните
минерални бани за префекти.
Както е казал император Калигула:
"Нека мразят".
Точно така. - "Стига да се страхуват от нас".
ДА НЕ ЗАБРАВЯМЕ
Мередит. Чух, че си ходил да бягаш. - Да.
Не получи ли бележката ми за забранените места?
Да, съжалявам, директоре.
Инструктирах префектите си и ограничих достъпа.
Добре, добре.
Сега не му е времето момчетата да излизат навън.
В гората, по езерата.
За цигари и целувки. Такива работи.
Не се притеснявайте.
А ти как си, Мередит?
Беше разстроен, като заведе Одри на летището.
Просто...
Не ми беше приятно, че си тръгва.
Беше голяма загуба
за училището.
Не се тревожи, Мередит.
Училищните романси са прекрасни, докато траят.
Но нещата винаги приключват по кървав начин.
Г-н Чипс и аз сме единствената двойка, която още е заедно.
Нали така, Чипи?
Ела, Чипи!
Да се разходим на свеж въздух.
Екипът по почистването при преносимите тоалетни.
Така.
Как е положението?
Какво е това? - Някаква подземна пещера.
Нищо чудно, че се появи онази дупка. Води право в пещерата.
Проверих показанията, още е пълна с газ.
Бинго. - Ударихме джакпота.
Вкарай тръбата и го изсмучи.
Помпата. - О, боже.
Знаеш какво да правиш.
Сеизмична активност на ниво Г17.
Г-н Ламбърт.
Там долу има някой
в тунелите.
Огледай се.
Движи се.
Глупости. Не се тревожи, Бътлър.
Сигурно са къртици.
Пускай помпата.
Да, просто казвах, че...
Допуснах ужасна грешка.
Одри?
Ангелче?
Одри? - Мередит?
Слушам те. - Просто казвах, че...
Трябваше да дойда с теб. - О, скъпи.
Спарта се нуждае от теб.
След това, което се случи миналата година.
Какво си мислех? - Стига.
Хей.
Забавлявахме се.
Беше ни приятно да сме заедно, но Спарта е животът ти.
Не, не.
Ти си моят живот.
Любов моя, искам само да съм с теб.
В Южен Судан? - Ако намеря друг треньор
за децата под 16 години, тогава да. Ще си купя самолетен билет.
Одри? - Да. Добре.
Наред ли е всичко? Кой е този?
Д-р Франсоа, иска ме... Иска да му помогна.
Това е всичко, което правим тук. По цял ден.
Непрекъснато.
Спасявате деца?
Изпитваш толкова дълбоко удоволствие.
Съжалявам. Бунтовниците се върнаха. Трябва да затварям.
Моля те, Одри, недей.
Г-н Хаусман, нуждаят се от вас.
Не мърдай, дребосък.
Защо си тръгна г-ца Одри?
Терафрак
Това няма да ти хареса.
В моето кралство забранихме фракинга.
Отравя водите. - Води до земетресения.
Земетресения? - И дупки в земята.
Пише, че в Оклахома е имало 600 земетресения.
Хубаво. Дано скапаното училище пропадне.
Гасим лампите след 10 минути.
Чибуе, конфискувам го. Без електроника в спалните.
Ти, както и да се казваш, лягай си. - Да, сър. Уолъс.
Като в Уилям.
"Смело сърце".
Блейк, обясни ми.
Защо си такъв женчо?
Дори не играеш ръгби.
Мотото ми е "не пипай топките".
И освен това
не съм добре. - Как се сдоби с бележката?
Да не духа на лекарката? - Оправих я с ръка.
Спарта!
На място, свиквам среща на дома!
Мърдайте.
Чия беше тази извратена шега?
Някой е окачил тази вратовръзка на греда
и искам да знам кой беше.
Смешно ли ти е, Харгрийвс?
Според мен е особено обидно.
Наистина.
Кой е способен на подобно нещо? Хайде, казвайте.
Искам да знам кой беше.
Ти ли беше? Ти?
Ужасно се разстроих.
Разочаровахте ме.
Дано това не хвърли сянка върху целия дом Спарта.
Ако някой знае нещо за това,
по-добре да си каже.
Прибирайте се по спалните. - Гасим лампите след три минути.
Какво беше това?
Момчето, в чието легло спиш.
Виконтът?
Умря миналия срок.
Обеси се в тоалетната на училищна вратовръзка.
Добре дошли в "Кланица".
Гасим лампите! - Гасим лампите!
Гасим лампите.
Не тичайте в коридора!
Той те закриля, Дон.
Нека това те успокоява.
Не забравяй колко работи баща ти, за да стигнем дотук.
За това мечтаеше.
Ще заживеем по-добре. Но трябва да го повярваш.
Вярваш го, нали?
Дон?
Дон. Г-н Уолъс.
С нас ли си?
Чудесно.
Опасявам се, че г-н Приг няма да може да преподава латински
днес или когато и да е,
защото почина по празниците.
Умря тук.
Сам.
Но живя пълноценно.
Аз ще го замествам, докато намерят подходящ учител.
Трябва да си призная, че не владея отлично латински.
Мина известно време, но времето лети, както казват.
Страница 108, г-не. - Да, да.
Силата на вещиците? - Защо не почетеш, Бартлет?
"Тозчас помня, видях
пред мен да се разтваря земята с вещерство."
Кажи трима известни бивши ученици.
Маркиз дьо Сад, Джак Изкормвача, Пиърс Морган.
Не се занасяй, Уутън. - Съжалявам.
Кога е построена зала "Клане"? - 1770 г.
Не, тогава е основано училището.
Залата е построена през 1334 г.
Майната му. - Мотото ни.
"Пер кедес ад астра". - Какво е?
"Не се продавай евтино". - Глупак.
"Поеми го като мъж"? "Дай ни парите".
Имаше три седмици да учиш. - Съжалявам.
Ако Клег те скъса,
ще те покрият с пера и после ще ни накажат.
"Зърнах ада в дълбините"
Цербер бе готов да ме разкъса."
Цербер, триглавото куче на Хадес.
Превръща живота на пощальона в ад.
Продължавай, Бартлет.
Всичко е в мита за училището.
Казват, че странстващ рицар се върнал от Походите
и с помощта на вярното си куче убил митичен звяр,
който тероризирал селото Горно Клане.
В замяна получил тази земя и станал първия й граф.
Оттам и мотото... - "Чрез клане към вечността".
Вечността.
"Вещицата не пощади гърлото ми
от състрадание, а от жестокост."
Готвят се за евакуация.
Дано е това.
"Когото ти после ме набеди, че съм го убил.
С тези думи
прегърнах Сократ да го целуна.
Но той, ударен в носа от вонята на урина..."
Защо ни е да учим мъртъв език?
Уил, кое беше русото момиче с ракетата за тенис отвън?
Вчера се видяхме. - Тя е богиня.
В добра форма е. Как се казва?
Клемзи.
Клемзи Лорънс.
Но не си заслужава. - Защо не?
О, не.
Колко жалко.
Стана случайно. - Внимавай къде гледаш.
Не мисля, че е счупен, само смазан.
Аз съм Смъджър.
Нали не се сърдиш?
Почакай, докато станеш бог.
Виж. Това е редът в училище.
Клемзи Лорънс пие нектар
с боговете в Аркадия.
И най-отдолу,
на дъното, в ада е Уутън.
Кой е Уутън? - Той.
Здравей. - Добре ли си?
Имаме богове и кучета, рай и ад.
И някъде по средата имаме...
Защо съм увиснала пишка?
Защото някой ден може да станеш бог.
Дотогава трябва да си чакаш реда. - Не, това са глупости.
Влюбен съм.
Може да се смеете, но не съм част от вашия ред.
Един от нас. Един от нас.
Всички го казват, но се продават на Шестицата.
Помисли за оргиите.
Юри, оргиите са мит. - Трябва да имам надежда.
Уолъс, ако искаш Клемзи Лорънс,
упражнявай латинския си.
Пенис.
Чудя се кой го нарисува.
За какво си говорихте?
Нищо. - Извинете ме...
Уолъс.
Малкото лайнце мисли, че има шанс с Клемзи Лорънс.
Мат, ние просто...
Санкции.
Цяла седмица от утре в 05:00 ч.
И не благодарете на мен, а на Уолъс.
Всички да излязат.
Не се мотайте. Това е училище, а не почивка.
Уутън, ако пак се провалиш на теста, ще те покрият с пера.
Добре. Свободен си.
Одри!
Добро утро, Глостършир.
Имам молба.
Мърдайте, господа! Не изоставайте.
Блейк, не спирай да тичаш!
Скачайте, Скачайте.
Скачайте.
Какво е това, по дяволите?
Приятно ли ти е?
Наслаждаваш ли се на частното си училище?
Пет поколения Клег са посветили живота си на места като това.
Скапан плебей.
Опитваш се да си купиш мястото тук.
Тук ще имаш връзка само с ботуша ми.
Блейк, спри да се превземаш!
Измъкни го, Уолъс.
Какво? - Съквартирантът ти е твой проблем.
Хайде, Уил. - Чибуе, Болотников.
Изкачете хълма и сте свободни.
Хайде. Една миля до училището.
Закуската приключва след 20 минути. Успех, Уолъс.
Хайде, хайде!
Ей. - По моста!
За бога. Ти ли беше?
Не, училищните тунели.
Там долу е пълно с лайна.
Така и мирише. - Още ли си гладен?
Да. - Така ли?
Знам пряк път.
През гората.
Това ли наричаш пряк път?
Ама че огромна гора.
Чия идея беше да построят училище посред нищото?
Вероятно на родителите.
ВХОДЪТ ЗАБРАНЕН
Признай, че се изгуби. - Не, патенце, не съм.
Спри да ме наричаш патенце.
Казваш се Доналд. - Не ми пука, ако бях и Дафи.
Мамка му. Фракерите. Скрий се.
Хей.
Погледни.
Каква дупка.
По дяволите.
Защо не се отвори под математическия корпус?
Нарушители.
Две богаташчета.
Да видим.
Колко е дълбока?
За бога. - Мамка му.
И пак тази миризма.
Не е от канализацията.
Лайната не миришат така.
Погледни.
Сигурно е някой зъл газ. - Загаси я.
Моя си е. - Не ми пука. Тук има газ.
Дай ми я. - Ще ни убиеш и двамата.
Да го направим ли?
Ама че си лош човек.
Затова ми плащат много пари.
Не се шегувам. Някой ми я завеща.
Какво? - Беше подарък
от добър приятел.
Върни ми я.
Внимание. Внимание.
Обградени сте.
Не се опитвайте да избягате.
Бягай!
Мислех, че си болен.
Тичаш като газела. - С астма.
Мисля, че сме в безопасност. - Какво правите тук?
Съжалявам. Уплаши ли ви маската на истината?
Понякога така прави.
Искате ли да си купите дрога?
Имам черен прах. Имам хашиш.
НЕ НА ФРАКИНГА
Имам екстази, ЛСД. Имам и...
Гъби!
Да!
Не, не. Ние просто...
Просто... - Да. Там има една дупка.
Голяма дупка. - Фракинг.
Фракинг. - Да.
Искахме да разберем какво правят.
Чудите се какво са намислили.
Какво са намислили, нали?
Чудят се какво са намислили.
Ще ти кажа какво. Ще отприщят ада.
Какво искаш да кажеш?
Какво искам да кажа? Ти какво искаш да кажеш?
Ще ти кажа какво. Онова там е
огромна дупка от фракинг.
И подобни дупки не се отварят случайно.
Дело са на зли хора.
Пробиват Майката природа.
Изпомпват я, отравят я.
Чукат я с твърдите си, отровни пишки.
Хората не го искат. Нито фермерите.
Единствените, които го искат,
са империалистичният елит, който е "Терафрак".
Да. - Привилегировани глупаци.
Знаем какви са. Те са побойници.
И какво по-добро място за побойниците от английско училище?
Президентът на "Терафрак" и вашият директор
са приятели от училище от едно време.
Не мисля, че го знаеха. Не го знаеха. Виждате ли?
Стара училищна вратовръзка.
Да? Събудете се.
Така работи системата.
Родителите ви сигурно знаят. Какви са? Банкери ли?
Не. Кажете ни. С какво се занимават?
Недвижими имоти? Фондове?
Сделки? - Рециклиране.
Какво? Рециклиране на отпадъци ли?
Да, превръща чуждите лайна в пари.
Много смешно. Моят старец прави точно обратното.
Накрая всичко става на лайна.
Лайна, които ще изядем.
Това не е шега, момчета.
Всички ще ни застигне кармата. Направете си изводите.
Войни.
Суша.
Глад.
Чума.
Затова сме тук.
Да! - Затънали до колене в лайна.
Да! - И не можем да пуснем водата.
Да! - Не се радвайте за това.
Защото знаем, че онази дупка не е обикновена бездна.
А портал.
Входна врата.
Води право в ада.
И така, искате ли дрога?
Донесете им дрога.
Скоро всички ще умрем. Поне да е с гръм и трясък!
водач на протеста срещу фракинга
Ехо? Кой не си е в леглото?
ТЕДИ ЧАПМАН - ИЗГУБЕН 21.12.88 ПЕР КЕДЕС АД АСТРА
КОЙ СЛЕДВА?
Това място ме плаши.
Задушавам се. - Не ставай глупав. Преиграваш.
Не преигравам. Уморен съм, разбираш ли?
Не съм спал от седмици. - Добре, Дон. Успокой се.
Този уикенд ще се прибереш и ще поговорим.
И можеш да ми пишеш.
Не мога. Префектът ми взе телефона.
Как така го е взел?
Мамо...
Съжалявам.
Знам, че разочаровах татко и теб. - Не ни разочарова.
Мястото ми не е тук.
Разбира се, че е.
Искам да се прибера още сега.
Не виждате ли, че е заето?
Извинявай. Мислихме, че е някой друг.
"Закрила на детето"?
Дон?
Дон? Дон? - Не, майка ми е.
Липсвам й. - Дон. Какво става?
Кажи ми. - Казах ти, мамо. Не.
Добре съм. - Какво?
Скоро ще се видим. - Не беше добре.
Дон, недей... Не. - Чао-чао.
Тревожи се за мен.
Казвам й да се успокои, но явно в Итън е по-зле.
Извинявай, че те прекъснахме.
Защо не дойдеш с нас? Отиваме да пушим,
но нямаме запалка.
Да.
Водете, дами.
Аз просто...
Прекрасна трева.
Да.
Игрището за крикет е окосено перфектно.
Добра работа, момчета.
Скапани фашисти.
Кътчето на пушачите, а?
По-добре е от бараките за велосипедите.
Нищо чудно, че тук всички пушат.
Ама че си северняк.
Вярно е, нали?
Това купуват родителите ни. Хубави сгради, традиции.
Скапани министри и така нататък.
Това е развъдник.
Развъдник за какво?
Помисли колко световни лидери са учили тук.
Страшно е.
Но някои не оцеляват, нали?
Като онзи виконт, който се е обесил.
А, да.
Сиймор.
Твърде много го тормозиха.
Беше обратен. И Мати Клег въобще не го хареса.
Защо? Какво стана?
Мати го хвана с друго момче на пристана по тъмно.
Клег каза на родителите.
Копеле.
Прикриха всичко, разбира се.
Всички ти казват да бъдеш себе си.
Но никой не ти казва колко е трудно.
Особено тук.
Ти май се справяш добре.
Все се усмихваш.
Да, когато те видя.
Клемзи,
аз... - Как смее да говориш с нея?
По дяволите. - Боже.
Цигари ли пушим?
Защо не ме покани?
И, Дон,
къде ми е запалката?
Клег! Кле! Тръгнал е на война с кадетите си.
Какви кадети? - Бягайте, бягайте!
Кой има цигара? - Не сега. Махайте се.
Спрете!
Пазете се!
Знаем, че сте пушили.
Изпразнете си джобовете. - Бягай!
Мамка му.
Бум.
Да вдигна ли, шефе?
Не. Ще е директорът.
Сърди се за теча на метан.
Теч ли?
Ето това е теч на метан.
Задник.
Да. Сигурен ли сте, че няма опасност?
Много добре.
Все пак искам да изразя опасенията си пред началника ви.
Да, помолете го да ми се обади.
Дръж.
Защитава ме. Нали така, г-н Чипс?
Директоре, научихте ли нещо повече от властите?
Няма проблем. Просто изтичане на газ.
Слава богу. - Да, слава богу.
Изтичане на газ? Звучи като... - Съвсем малко, Мередит.
Не се тревожи. - Беше огнено езеро.
Да, това е метанът,
който изтича
от земята.
Хората от "Терафрак" казват, че е съвсем нормално.
А все пак те са експертите.
Какво има, Томкинсън?
Още шампанско от "Терафрак".
Благодаря, Томкинсън. Благодаря.
Значи фракингът има връзка?
Мередит, зала "Клане"
е на стотици години.
Имаме течащи тръби,
много стари тунели.
Всъщност са древни.
Говори за Домакинката.
Това просто ни изненада.
Доста е притеснително, директоре, не мислите ли?
Да.
Да, така е.
Още една причина, поради която...
Момчетата не бива да пушат в подобна потенциално
силно запалима среда. Искам да кажа:
Трябва да се обадя. Доста е важно, ако нямате нищо против.
Одри, скъпа. Чувам те, но не те виждам.
Не му е по възможностите. Вижте сега, момчета.
И двамата сте твърде млади, твърде умни
и честно казано, твърде красиви,
за да замърсявате телата си по такъв безотговорен начин.
Не искам да започна да бия учениците като едно време.
Но е ясно, че се нуждаете от корекция.
Ще се обадя на родителите ви
и ще ги помоля утре да останете тук,
вместо да се приберете.
Вашият бог ще ви санкционира.
Кой е в Спарта през уикенда? - Аз.
Добре.
Нека това ви е за...
Какво става, Бело? - Как е?
Бело. Супер.
Още две имена за списъка.
Блейк, Уолъс.
Утре сутрин в 05:00 ч. Бъдете облечени и готови.
Ти си от Горните шест.
Не може да те виждат да говориш с Блейк.
Ще говоря с когото искам.
Това място е шега. - Момчетата ще ми се подиграват.
Искат да ме направят бог.
Мечтая за този уикенд, откакто дойдох тук.
Какво става, Уутс? - Здрасти.
Издържа ли теста? - Как мислиш?
Виж, Клемзи.
Искам да си до мен, когато ме изберат.
Не ми се гледа как група глупаци ще лъскат заедно.
Това е твоята вечер.
Смъдж. Виж.
Това не значи, че не те обичам.
Емфие.
Усмихни се, патенце.
Не е чак толкова зле.
Аз ще съм с теб.
Значи няма да си ходите?
Помислихме, че ще ви накажат. Жалко, момчета.
А ти ще си ходиш ли?
В Хонконг ли? Глупости. На турнир по шах съм в Пекин.
Наистина ли? Кога? - След пет минути.
Дон. Можеш да се видиш с Клемзи.
Клемзи ли? - Ще остане.
Боже мой.
Тя е тук.
Цял уикенд сам в рая с Клемзи Лорънс.
Хайде, патенце. Порасни.
Тя е Клемзи Лорънс от Белгравия.
А ти кой си?
Благодаря, приятел. - Просто съм откровен.
Добре. Крайно време е.
Още нищо не си ми казал за това място.
Дори не ми каза, че са тормозили Сиймор или защо се е обесил.
Това не е твоя работа. - Не е ли?
Спя в леглото му, Уил.
Някой е умрял, а ти се правиш, че не ти пука.
Така ли прави съквартирантът?
Благодаря много.
Нищо чудно, че се е самоубил.
Върви да смъркаш емфие, сбърканяк такъв.
Съжалявам, че не издържах теста. Моля те, мамо.
Нека се прибера вкъщи. Няма да ти преча, нито на Стийв.
Не, моля те.
Мамо?
Честит проклет уикенд.
Това не е твоя работа.
Не е ли? - Чия беше тази извратена шега?
Искам да знам. - Тормозеха го.
Тормозеха го. - Беше ми съквартирант.
Ти? - Той е твой проблем.
Ти? - Беше ми съквартирант.
Спя в леглото му, Уил. - Признайте си.
Ти ли беше? Ти?
Скоро ще разбереш. - Ти?
Скапан глупак.
За малко да ме убиеш.
Боже...
Знаеш ли колко преиграваш?
Боже...
Съжалявам за това, което казах. Не си толкова лош.
Животът не е толкова лош. - Напротив.
Патенце
Това ли ми завеща? Кутията си за емфие?
Подарък ли е?
Какво да я правя, по дяволите?
Чакат те дълги години, през които ще смъркаш тютюн.
Разбираш ли? Не си като него, Уил.
Не си Сиймор.
Той беше всичко, което имах. - Тогава се ядосай.
Ядосай се срещу...
машината? - Смъртта на огъня.
Както и да е. Важното е, че удари дъното.
Но вече пое нагоре. Нещата могат само да се оправят.
Не може да стане по-зле.
Не казвай, че си намерила някой друг.
Мередит.
Знаеш, че е така.
Това е Ибрахим.
Как мога да го изоставя и да се върна?
Не можеш ли да го вземеш с теб?
Здравей, Иб.
Здрасти, мъник.
Обичаш ли крикет? - Мередит.
Харгрийвс!
Всички да се съберат. По-добре да се преброим.
Един, двама,
трима, четирима, педалчето,
шест. - И Бело е в банята.
Седем.
Няма ток на километри оттук.
Стойте тук, докато проучим нещата.
Домакинке, занеси свещи на директора.
Заключи след себе си. Никой няма да напусне Спарта.
Клег.
Къде е Мередит?
Г-н Хаусман не се чувства добре.
Легна си.
Сега аз командвам.
Какво беше това?
Не, шахтите се сринаха.
Това е просто земетресение. Риск на професията.
Шефе, виж това.
Тези неща, каквито и да са, излязоха навън.
Навън ли?
Шахтите се сринаха. Не е възможно.
Дупката. - Дупката.
В Ксанаду Кублай Хан издигнал приказен палат.
Шефе, да се махаме.
Да се евакуираме. Дойде Страшният съд.
Няма ли да останеш за вечеря?
Оказа се, че тези сладурчета обожават фракинга.
Станали са невероятни.
Ума ли си изгуби?
Няма ме. - Къде отиваш?
Няма да те ухапят. - Спасявайте се!
Хайде! Да вървим! - Няма да го ухапеш, нали?
Какво става, по дяволите?
По дяволите. Кой има оръжие?
Дай ми тейзъра. - Знаеш ли как се използва?
Ей, внимавай...
Извинявай. Съжалявам.
Съжалявам.
Да кажем ли на директора?
Майната му. Къде са хеликоптерите?
Прати хеликоптерите.
Чуваш ли? Повтарям...
Хеликоптер!
Тоалетните! Скапаните тоалетни!
Евакуирайте се!
Мамка му, какви силни гъби. - Да се махаме!
Пак този звук.
Върнаха се.
Не мърдай, Теди. Ще те спася.
Не.
Не. Това е дракон!
Отвън сякаш има война.
Може дупката да се е взривила.
Извинявай, че ти го причиних.
Ужасен съм.
Не ставай глупав.
Просто не носиш на пиене.
Майната му.
Къде отиваш?
Ще видя какво става.
Не казвай на Клеги.
Майната му на Клег.
Хайде, патенце. Да се позабавляваме.
Май го разбрах. - Кое?
Онзи в гората с брадата. Пророкът на гибелта.
Той е бил ученик тук. - Как разбра?
Порових се малко. Казва се Удроу Чапман.
Почакай. Уди Чапман?
Защо? Познаваш ли го? - Той е училищната легенда.
Големият бат на Теди Чапман.
Плочата в мазето.
Чапман. - Това е Теди.
С Уди опитали да избягат, но той изчезнал в тунелите.
Оттогава са запечатани.
Какво се е случило?
Това, приятелю,
е най-ужасяващата история.
Какво? - Какво е това?
Двама страхливи ученици. - Клемзи. Кей.
Мамка му. - Какво правите?
Отиваме да видим какво става. - И ще ни помогнете.
Добре. - Не мога да пия повече.
Представи си, че светът е свършил и сме само ние.
Няма защо да си го представям.
Скоро ще се изяждаме едни други. - Всички ще умрем...
Казах ви, че се е водила война.
Какво е това място?
Лагерът срещу фракинга.
Имат хеликоптер? - И ток.
Трябва да се обадим в полицията.
Полицията?
Какво беше това? - Ехо?
Просто лисица.
Лисица? - Насам.
Вижте... - Какво е това?
Ами... - Адски е грозно.
Зъбите му стърчат.
Трябва да иде на зъболекар.
Не бъдете лоши.
Сладко е.
Сладко ли?
Да.
Здравей, бебенце.
Къде е мама?
Клемзи!
Махнете го от мен!
Клемзи, не! Внимавай.
Дупката е там. Клемзи! Хванах те.
Пусни ме, по дяволите!
Екстазът на смъртта.
Добре ли си?
Всичко е наред, Клемзи. - Да.
Да. Искам да кажа, да.
Уби го. - Дайте й цигара.
Пак старата лисица.
Престани да повтаряш, че е лисица! Определено не е лисица!
И така, Уутън.
Смъртта те зове.
Ти си на ход.
Да видим.
Бих искал да призова демон. Моля те, Харгрийвс.
Просто ей така? Да призовеш тъмнината.
Но аз съм некромант. - Ти си тъпак. Хвърли 20.
Ако не успееш, ще умреш.
Това е тирания. - Такива са правилата, кучко.
Двайсет.
Знаеш ли, Харгрийвс, някой ден ще стана бог и ще те...
Не мога да си те представя в оргията...
А ти си перфектен за бог на секса? - Майната ти.
Какво е оргия?
За бога, хвърли зара. Двайсет или умираш.
Какъв е този звук?
На какво мирише?
Харгрийвс, за бога!
Това беше зловещо. Ще призовеш мъртвите.
По дяволите, отвори.
За бога.
Какво става? И защо си се разголила?
Съжалявам, г-не.
Трябва да видите нещо.
Какво е това? Нечия глава?
Не само главата, г-не.
Цяло тяло.
Боже мой.
Колко интересно.
Божичко.
Прилича на пудинга във вторник. - Ще върви с яйчен крем.
Нападна Клемзи. - Трябваше да го убия.
Ако се вгледате, челюстта все още се вижда.
Погледнете. Зъбите му се виждат.
Месоядно е.
Може би е рядко или дори непознато подземно животно.
Боже.
Удивително. Благодаря, Домакинке.
Имаме отрова за плъхове.
Ще кажа на пазачите в неделя. - Това не е плъх.
Трябва да се обадите в полицията.
Полицията?
Клемзи, това е проблем на училището. Няма да тревожим полицаите.
Г-не, бяхме при дупката. - Не, не, не.
Не. Г-н Спрей и хората му ще се погрижат за вредителите.
И така,
ще трябва да се обадя на родителите ви.
Какво? - Не може учениците да се разхождат
посред нощ и да нарушават...
Сериозно ли? - В гората.
Знаете, че е забранено да ходите там.
Не! Ето какво ще направите.
Ще ни качите в колата
и ще ни откарате в най-близкия участък
още сега, мамка му,
г-не.
Какво точно...? - В гората има нещо.
Ключовете ви у вас ли са?
Мисля, че трябва да тръгваме.
Някой виждал ли е Блейк или Уолъс? - Не, Клег.
Изправете се, като говорите с бог.
И си свали скапаните уши.
Стойте тук.
Ключовете, ключовете.
Ето ги. - Слава богу, да вървим.
В колата няма достатъчно място.
Кой ще остане да пази? Лорънс. Ти си от 6-те.
Ако някой ще става, трябва да си ти. - Глупости, аз ще карам.
Ти си виновен за всичко. Ти и приятелите ти.
Почакай малко.
Тя е права, нали? Онзи в гората ни каза.
Ти и "Терафрак". - О, боже.
Онзи луд ви е отровил с безсмислиците си.
Той не е луд, а... - Съквартирантът ми.
Випуск 88.
Стара училищна вратовръзка.
Да? Събудете се.
Какво ви е казал Уди?
Че под училището ни се спотайва зло?
Повтаря едно и също, откакто беше на 14 г.
Вижте сега, момчета, момчета.
Разбирам. И момичета.
Светът няма смисъл и търсите кого да обвините.
Но истината е, че няма нищо лошо в "Терафрак".
Те са регулиран доставчик на енергия с добра репутация.
И без помощта им
просто няма да имаме пари да поддържаме училището. Това е.
Не ме прекъсвай, Чипи.
И докато говорим за фактите, наистина ми омръзна
непрекъснато да слушам как ви плашат за фракинга.
Няма никаква опасност.
Няма риск. Проблем ще е
само ако Обединеното кралство фалира и остане без енергия.
Или ако трябва да разчитаме на Китай за ток!
За бога,
може да не ви пука за родината ни,
но аз няма да се предам без бой.
Ще сондираме за шистов газ, ако ще да е последното нещо, което...
Подж! Отвън има едно голямо куче.
Към шкодата!
Отвори я.
Под наем е. Ягуарът спука гума.
Сериозно ли? - Отвори вратата!
Натискаш грешния бутон. Дай ми го!
Как го направи? - За бога, влизай и карай.
Сложете си коланите. - По-бързо!
Бързам колкото мога!
Няма да карам без колан. - Моля ви, побързайте.
Изнервяте ме. - И вие ме изнервяте!
Дръжте се, деца.
Г-н Чипс.
О, не.
Чипс. Чипи. Мили Боже! - Сбогом, г-н Чипс.
Какво прави? - Дай му ми минутка.
Сгази кучето си. - Какво беше това?
Някакво рядко, непознато подземно животно.
И вие го ядосахте!
Спри! - Забихме се в храста!
Аз ще карам.
Дон!
Спри!
Дон, натисни спирачката!
Боже мой.
Колко много стъкла, Клемзи. - Мъртво ли е?
Мъртво ли?
Направо го разчлени.
Клемзи, това е второто живо същество, което уби тази вечер.
Хора,
колко още има?
КЛАНИЦА
Какво? Защо спря? - Да вървим, Клемзи.
Трябва да се върна.
Смъджър.
Не мога да го изоставя.
Той ми е брат.
Смъджър?
Той ти е брат?
Да.
Разбира се. Да, трябва да се върнем за брат ти.
Наистина ли?
Благодаря, Дон. - Клемзи, той ти е брат.
Не можем да го зарежем, нали?
Хайде, ще се справим.
Всички ще умрем.
Какво стана отвън?
Клемзи прегази нещо. - Къде е Хаусман?
Изчезна. Клег също го няма. - Клег?
Може да са го изяли.
Не се надявайте. - Да побързаме.
Колко е часът?
Време е за снаряжение.
СПАРТА
Какви са тези боклуци? - Игри.
Тук можеш да намериш всичко.
Носил го е Дукът на Кларънс. -А това - Харгрийвс.
Почакай малко. - Гадост.
И ти ли мислиш като мен? - Трябва й бензин.
Я се осъзнайте.
Къде е брат ти?
На парти.
За бога. Ще й пъхне пръст.
Да.
Той е истинско животно. - Дай да видя, моля те.
Не. - Харгрийвс, дай му да види.
Измъчваш го. - Искам да видя.
Това е приемането на Смъджър.
Оргия "хайде да носим тоги и да говорим на латински".
Трябва веднага да я спрем. - Успех.
Планират я цял срок.
Нищо чудно, че е свършено с Англия.
Управляват я тези идиоти.
Измъкни го. Спешно е.
Не говоря латински. Ти си в 6-цата.
Няма ли правила за тези неща. - Той ми е брат. Ще го...
Посвети главното момче.
Ръцете му са огромни. - Моля те, Дон.
Заради мен. - Добре. Хайде, Уил.
Ще гледам оттук.
Как така ще гледаш? Помогни ми.
"Не докосвай топките", не помниш ли?
Особено неговите.
НАПРАВЕТЕ ПЪТ ЗА РЪКОВОДИТЕЛЯ
Попет. - Цезаре.
"Не докосвай топките".
Ама че глупости.
Какво става, по дяволите?
Матю!
Къде са всички...?
Харгрийвс? Бело?
Спарта!
Попет.
"КОЛКО ТЕ ХАРЕСВАМ."
"ОБИЧАМ, КОГАТО МИ ГОВОРИШ МРЪСОТИИ".
Смъджър, събуди се.
Време е да тръгваме.
Хайде, време е за закуска.
Да вървим.
Клемзи е тук.
И диво животно изяде директора.
А ти си се наакал.
Смъджър!
Трябва да тръгваме и ако мислиш, че ще те нося...
Ново момче. - Аз не участвам.
Завържи го. - Не, само минавам. Не, не!
Откъде се взеха? - Минотавърът се върна.
Спри! Трябва да се махаме, лунатици такива!
Чуйте ме... По дяволите.
Какво? - Като в "50 нюанса".
Какво? Върни ми я.
Не върви по плана. - Трябва да му помогнем.
Забавлява се. - Уилоби, ела веднага!
В Донкастър не се случват подобни неща.
Трябва да ги спасим и двамата. Вземи.
Помощ! - Вие двамата, елате.
Дойдох за теб, Уолъс. - За бога.
Когато се събудят, ще те намерят одран като заек.
Знаеш ли какво значи това? Разбира се, че не.
"Ще ти изчукам лицето" на латински.
За бога.
Това е Клег. - Клег?
Кого ще изчука?
Изглежда, че Уолъс.
Дай пак да видя, моля те.
Какво става, по дяволите?
Няма ток. Домът на Спарта е празен.
Кой ме сложи да си легна?
"ТОЛКОВА СИ ТОПЛА".
"И ВЛАЖНА".
"И ШИРОКА?"
Ужасно съжалявам.
Какво беше това?
Случва се.
Аз съм некромант. - Носи нож. Има оргия.
Спрете да крещите. Ужасно ме боли главата.
Директорът умря. - И кучето му.
Уолъс...
Дон!
Ти дойде за мен! - Помогни ми със Смъджър.
Да, брат ти. Да, да. - Майчице.
Защо си го взел?
Това копие е спасило първия Дук от звяра...
Какво по дяволите?
Опитахме се да ви кажем.
Елате.
Не мислите ли, че умря?
Съжаляваме - Съжалявам.
Трябва да се скрием.
Веднага. - Кътчето на пушачите?
Много е тъмно.
Мислиш ли, че стигнахме дъното?
Странно е, че преди час щях да се самоубия.
А сега се борим за живота си.
НЯМА ОБХВАТ
Сякаш се е предал.
Не бива да спираме. Да се върнем.
Трябва да спасим децата.
Да опитаме да спасим децата. - Г-н Хаусман?
Нуждаем се от вас.
Моля ви, помогнете ни.
Да, ще ви помогна.
Така.
Откъде дойдоха?
Откъде са съществата? - От под земята.
Сигурно някъде има гнездо. - И колко са?
Не зная, г-не.
"Не зная"? "Не зная"?
"Не знам". За бога, Уутън, говори правилно.
Не се прегърбвай. - Съжалявам.
Дръж се. - Да, г-не.
Четири и онова с директора.
Значи пет. - Поне пет.
Трябва да предположим, че са стадо, глутница
или кошер. Не знам как им е множественото число.
Фрак?
Фрак е добре. - Да.
Да, харесва ми. - И на мен.
Добре. Цял фрак... Фрак от какво?
На кого му пука?
Изядоха половината Горна шестица.
Живи.
Съжалявам. Поне умряха, докато правеха нещо, което харесват.
Ракета. - Някой е в беда.
Да повикаме армията. - Сигурно армията
е в беда.
Полигонът.
Отбор,
трябва ни огнева мощ.
Отдръпнете се.
Ще я разбия.
Почакайте, къде е Смъджър?
Задната врата е отворена.
Хайде, елате.
Рамото ми. - Съжалявам, г-не.
Май го извадих.
Оръжия. - Сега ще ги взривим, мамка им.
Не псувай, Уутън. - Да.
Включи генератора. - Да.
Момичета, светещи пръчки. - Г-не.
Уилоби, вода. - Г-не.
Смъджър. - Да.
Облечи си панталони, за бога.
Добре, да видим.
Дон. Хвърли ми бухалката. - Г-не?
Съжалявам. - Рамото ми.
Добре ли сте? - Старата рана.
Уби кариерата ми в крикета.
Навремето можеше да играя за Англия.
Вие сте добър човек, г-не.
Благодари ми, като се измъкнем оттук.
Сега бъди добро момче и разбий ключалката.
Нека има светлина.
Боже милостиви.
Ключовете ли търсите?
Мати.
Жив си.
Слава богу. Добре ли си? - Да, само драскотина.
Радвам се да го чуя. Наистина.
Трябва да отворим шкафа с оръжията.
Нали няма да дадете оръжия на тези двамата?
Ами, да. Нуждаем се от всички.
Какво...? - Тези двамата
извършиха престъпление.
За какво говориш? - Училищните вратовръзки.
В тоалетната на долния етаж.
И на вратата ми.
Уилоби? - Това шега ли е за теб?
Ти и Сиймор?
Плебей и педал.
Блейк, и теб ли ще хвана да го чукаш?
Престани, Мати.
После ще го обсъдим. Не точно сега.
Изгубил си много кръв. - Винаги има един - двама.
Искат да унищожат училището ни. - И защо?
Винаги ще има тъпаци като теб. - Матю, свали оръжието.
Матю!
Свали оръжието! Това е заповед!
За бога, Клег!
Ще има нов ред.
Това е лудост!
Страшният съд дойде. - Матю, държиш се непристойно.
Уолъс, Блейк, на колене. - За бога.
Ще изхвърлим двамата перверзници през вратата.
И докато ги изяждат живи, ще избягаме в тунелите.
Не говориш сериозно. - Да.
Ти си откачено копеле. - Ей.
Давам ви шанс да станете мъченици на училището.
Може да ви посветят плоча.
Първият Уолъс, който ще умре като мъж.
Помисли колко ще се гордее баща ти.
Да не си посмял. - Ей.
Престани, Матю.
Излизайте. И двамата. Веднага.
Всички други, стойте тук.
Имам сигнал.
Одри. - Мередит.
Одри, скъпа. Тук съм.
Всички ние... Децата.
В безопасност са. Виж.
С мен са. - Трябва да поговорим.
С училището се случи нещо ужасно.
Връзката се разпада. - Чуваш ли ме, Одри?
Одри, трябва да повикаш помощ.
Пиши й, преди да изгубим сигнала.
СОС "Кланица". - Не те чувам.
Кладенче? - Скапана автоматична корекция.
Помощ! - Стига, Клег. Пусни го.
И си вдигни ръцете.
Не приемам заповеди от четвъртокласник.
Няма да повтарям. - Не разбираш.
Това е война!
Не, това е Спарта.
Харгрийвс,
простреля ме във врата.
По дяволите. Боже.
Мамка му. Мамка му.
Ти си позор за дома!
Нещастни плебеи!
Дръж се, Мати!
Пуснете го!
Мати!
Мередит. Мередит.
Мередит.
Деца, спасявайте се! Бягайте в тунелите.
За бога.
Чухте го. Сега е шансът ни.
Бягайте. - Тунелите.
Мередит? Не, Мередит?
Връзката прекъсва. Няма да се прибера, Мередит.
Съжалявам.
Всичко свърши за нас.
Хайде.
Не мога да бягам с тези ботуши.
Хайде! - Давайте, бягайте!
По-бързо!
Хайде, Смъдж. Ставай!
Хайде.
И друг се е сетил. - Тунелите не са много тайни.
Кой ще влезе първи?
Дамите?
Извинете, минавам.
Хайде, давайте.
За бога.
Това не са тунели, а канализация.
Това го знам.
Историята на училището - Какво пише?
Вижте. Първият Дук прогонва звяра в пещерата му.
Дукът е построил къщата
върху леговището на звяра.
Звярът е изкопал целия този лабиринт.
Значи се крием в леговището му? Благодаря, г-н Хаусман.
Да дойдем тук беше ужасна идея.
Уутън най-накрая взе теста. - Браво. Жалко, че ще умрем.
Гадост.
Млъквай, Уилоби. - Да се върнем.
При съществото, което ни чака?
Какво беше това?
Нещо ми докосна крака. - Извинявай, аз бях.
Ръцете ти са ледени.
Искате ли да се разделим? - Полудя ли?
Математически шансовете ни да намерим...
Математически сме прецакани на квадрат!
Последвало ни е. Влязло е в тунела.
О, не.
Трябва да има друг изход.
Ще умрем тук долу.
Като Теди Чапман. - Ще умра нереализирана.
А аз - девствен. - Ще умра с гръцки сандали.
А сега накъде?
Вие двамата още ли търсите дрога?
Уди Чапман? Слава богу.
Той е Уди Чапман? - Не съм го чувала.
Виждали ли сте братчето ми?
Теди! Върнах се за теб!
Уди? - Ще намеря Тед.
Уди, съжалявам.
Теди го няма. Но трябва да ни помогнеш да се махнем.
Никой не може да избяга от ада.
Не. Предният път си излязъл.
С Теди сте искали да избягате.
Да избягаме? Не е вярно.
Искахме да взривим училището.
Всички знаехме, че тук има газ.
Да го взривите? - Като Гай Фоукс?
Като бум!
Идеята беше моя.
Разделихме се.
Изгубих Теди.
Случи се нещо.
Били са те, нали? Онези същества.
Зверовете. - Избягал си, нали?
Как?
Намерих път. - Път ли?
Какъв път? - Има път?
Пътят към вечността.
Извадих късмет. - Да. А сега?
Лош късмет.
Какво ще правим?
Трябва да го разсеем, като в шаха.
Да, точно така. - Уил?
Разсей го, приятел. - Какво?
Светлината. Тези същества...
Те са подз... - Живеят под земята.
Точно така. - Да.
А под земята е тъмно. Сигурно мразят светлината.
Дай ми фенера. - Мой е.
Дай ми го. Аз съм префект.
А аз съм бог на дома. - Честно е.
Спарта, 88-ма.
Харесва ли ти, кучко?
Аз съм слуга на Тайния огън, носител на Пламъка на Анор.
Върни се в сенките. Върни се...
Няма нищо страшно.
Какво е това?
Огледай се.
Точно така, моето момче.
Добро момче.
Като куче е. Ей.
Всъщност е добро приятелче.
Смъджър, ти си гений. - А получих двойка по биология.
Къде са котките? Къде са?
За малко.
Не трябваше да споменавам котките.
Теди.
Какво правиш тук?
Теди.
Разбира се, че има изход.
Трябва само да следвате...
Трябва да следвате...
Задънена улица!
Къде е скапаният път?
Има въздушно течение.
Очилата ми...
Пътят към вечността.
Слизай долу. По-бързо! - Вечността.
Няма значение. - Хайде, по-бързо.
Давай. - Идва!
Точно над нас са. - Там.
Целият фрак е тук. - А там е изходът.
Вратовръзката. - Какво?
Дай ми я.
Най-накрая удари дъното, а?
Гори ярко, патенце.
Добре дошъл в ада, кучи сине!
Уилоби! - Уилоби!
Да се махаме оттук!
Уилоби!
Дон! Хайде!
Ела, Дон.
Не умирай, по дяволите. - Върви.
Емфие?
Върви!
Уил, дай ми запалката си.
Не е моя. Беше негова.
Хайде, Сиймор.
Ако си някъде там, гори ярко.
Добре, Сиймор.
Подарявам ви я!
Клемзи, ще избухне!
Бягайте, по дяволите!
Мамка му.
Поздравления, патенце.
Наистина остави отпечатъка си.
Майка ми ще ме убие.
Да си вървим.
Одри.
Одри, скъпа. Знаех си, че ще се върнеш.
Аз...
Жив съм.
Жив съм. Деца!
Деца, жив съм. Къде сте?
Скапаняци!
Винаги съм вярвал, че каймакът ще изплува
И тук, при нас,
ние ще разбъркаме каймака на детето ви,
и е ги подготвим за света.
Ние ме винаги готови да се бием за вас.
Кажете "per caedes ad astra."
"Чрез клане до безсмъртие."
Превод на субтитрите: Vladislav Vladimirov Ivanov